The Eastern Spirit Subbing Squad представя
9 ПЪТУВАНИЯ ПРЕЗ ВРЕМЕТО = Епизод 5 =
Какво се случи досега.
Чонг У загива на Хималаите. Сон У запалва тамяновата пръчка.
Сон У, слез долу!
Мамо.
Пейджъра не го ли взе крадецът, който разби аквариума ви?
Спомняш ли си?
Сон У разбра, че може да се връща назад във времето.
Той е оставил 9 ароматни пръчки.
Тези тамянови пръчки са някъде на Хималаите.
Вила "Маруна", стая 201.
Под матрака до прозореца.
От там взима 9-те ароматни тамянови пръчки.
Йонг Хун, мисля, че брат ми умря, търсейки машина на времето.
Сон У научава, че брат му е обичал едно момиче.
Оставя на дъщеря й номера на брат си,
но се случва нещо, което изобщо не е очаквал…
Ало.
Ало. Аз съм Юн Ши А.
Завел си я в болницата? А дъщеря й?
Оставих й номера на брат ми. Надявам се да се видят.
А какво ще стане, когато се срещнат? - Кой знае?
Цял живот е съжалявал. Мислиш ли, че няма да остане с нея,
въпреки гнева на баща ми?
Д-р Хан! Всички вас чакат.
Но ако са останали заедно, нещо ще се е променило.
Спомените ми са същите. - Рано е да се прецени.
Ще има промяна, когато момичето се обади.
Ако не стане нищо, не им е било писано да са заедно.
Затварям. Имам среща.
Гледай да не изгориш всички пръчки. Трябва да сменя жена си.
Разбирам. Сега влизам на операция.
Добре.
Засмукване. - Да.
Усили засмукването.
Кръвното налягане пада. - Инжектирайте адреналин.
Вкарвам адреналин.
Обърнете внимание! - Простете.
Ало.
Ало. Аз съм Юн Ши А.
Д-р Хан? - Какво става?
Какво не е наред? - Не може да бъде!
Какво искате да кажете? Кръвното е наред.
Скобата излезе.
Д-р Хан! Как мина операцията?
Кажете му. - Аз ли? Д-р Хан!
Да не се е объркало нещо?
Не, операцията мина много добре.
Пациентът имаше вътречерепна аневризма, сега е стабилизиран.
Не може да бъде! Това е невъзможно.
Ю Джин!
Чичко, вие ли сте Пак Чонг У?
Да. - Мама е тук.
Мама не е мъртва! Тя само спи.
Чичко…
Какво? - Мама не е мъртва.
Съжалявам. Аз ще се погрижа за всичко.
Не се тревожи.
Главен лекар Пак Чонг У
Какво правите пред кабинета ми?
Господине, добре ли сте?
Имаше ли някой с мен?
Моля?
През цялото време ли бях сам? - Да.
Нямаше никой с вас.
Искате ли да ви извикам такси?
Не. - Ще ви донеса друга чаша.
Ей! Господине!
30 декември 1992 г.
Татко!
Януари 1993 г.
Това е Ши А. А това е малкият ми брат Сон У.
Сега ние сме едно семейство. Надявам се да се разбирате.
Обявявам ви пред бог,
нашият спасител,
за съпруг и съпруга…
Батко! - Не съм ти батко, а чичо.
Добре, де! Разбрах, че се местим в Америка.
В Америка? - Чух татко да го казва на мама.
Би било хубаво, батко, не… чичо, и ти да дойдеш с нас.
Декември 1993 г.
Пак Мин Йонг?
Чонг У се справя добре. Работи в болница "Сейнт Грейс".
А Ши А си е сменила името.
На Мин Йонг, но не е написала защо.
Пратила ни е снимка. Виждаш ли?
Буден ли си?
Какво ти е?
Наистина ме уплаши до смърт!
Виждаш ли ме? Чуваш ли ме поне?
Какво стана?
Не си ли спомняш? Загубил си съзнание.
Искали да те отведат в болница, но си отказал. Доведоха те вкъщи.
Идва д-р Хан, сложи ти система.
Дори багажа си от Непал не съм разопаковала.
Изглежда по-добре да го донеса тук.
Сънувах сън. - Какъв сън?
Че починалият ми брат е оживял.
Зарадвах се, че е жив.
Но… - Брат ли?
За татко ли говориш?
Сънувал си, че татко е починал? Така ли?
Защо ме гледаш така?
Чичо!
Пак Сон У, събудихте ли се?
Да, преди малко.
Добре ли сте?
Сутринта прокурорът ще подаде иск за арестуването на Че Чин Чол.
Имаме извънредно заседание. Ще можете ли да присъствате?
Ако не можете… - Чакай малко.
Изчакай ме навън.
Не ме ли чу? Излез.
А какво да отговоря на директора?
Излез. Излизай.
Защо? Защо да излизаме?
Нещо не е наред. - Какво?
Какво е?
Една, две, три, четири, пет.
Пак Сон У! - Пак Сон У!
Какво му стана? - Не знам. Изпи само една бира.
После изведнъж припадна. Дори не се обадих на 911.
Носи го.
Трябва да се обадим на Мин Йонг. Баща й не е ли доктор?
Да, в болница "Хансо". Кажи им, че водим болен.
Закарай ме у дома. - Какво?
Защо? - Кажете на приятеля ми да дойде.
Обадете се на Хан Йонг Хун.
Да отидем в болницата. Не знаем какво му е.
Послушайте ме.
Пак Сон У!
Вие ли сте д-р Хан Йонг Хун? - Да. Къде е Сон У?
Той отказа да отиде в болница. В стаята си е.
Здравейте.
Учуден ли сте?
Малко. Ти какво правиш тук?
Колегите, които са довели чичо, ми се обадиха.
Мислих, че още си в Непал.
Сутринта се прибрах.
Разбрах, че не е бил пиян. Какво може да му е станало?
Не знам. Сега ще видя.
Да не би чичо да е болен от нещо?
Намерих тези в джоба му.
От болница "Хансо". Вие ли му ги изписахте?
Татко не е споменавал, че е болен. Тогава?
Няма нищо.
Напоследък много работи. Това са успокоителни и витамини…
Успокоителни ли?
Лятото на 2007 г.
Здравейте.
Номер 58, Пак Мин Йонг.
Пак Мин Йонг.
Той е знаменитост. Нищо не става от такива.
Това е всеизвестно.
Кои са те? - Новобранците.
Здравейте, аз съм Пак Мин Йонг.
Ти ли си?
Отдавна не сме се виждали. Аз съм.
Какво правиш тук?
Не трябва ли да си в… - Излъгах мама. Вече ти казах,
че искам да стана журналист.
Това се казва изненада.
Познавате ли се?
Мога ли да кажа? - Ей, какво става?
Бившата ти? А може би ти дължи пари?
Не е това. Пак Сон У ми е чичо.
Чичо? Имаш толкова голяма племенница?
Така ли е наистина?
Виж. Д-р Хан се паникьоса като го попитах за тях.
Мисля, че има нещо. - Баща ти не знае ли?
Ще попитам татко какви са тези лекарства.
Да ги открадна беше умен ход.
Пак Мин Йонг, това е лоша постъпка.
Като журналист имам инстинкт на хищник.
Разбираш ли? Учи се от мен.
Нещо се надуваш, след като се върна от Хималаите.
Аз не съм журналист зад компютър като теб.
Аз съм покорител на Анапурна.
Ние с теб сме на различни нива.
Сериозно ли? А защо къщата е толкова голяма?
За първи път съм тук. Много е хубава.
Навремето тук са живеели цялото семейство с дядо.
А защо сега не живеят заедно? Има място за 10 човека.
Аз също искам да живея тук, но татко не иска.
Харесвам къща с двор.
Но не мога да дойда сама.
Отивате ли някъде?
Може да отивате на работа. Добре съм.
Къде отиваш?
Казах им, че сте болен и ще отсъствате.
Кой е болен? Имаме заседание. - Да, но все пак…
Ще дойда в 10:00ч. Ти отивай.
Срещата е в 10. Няма да е лесно, ако не си се подготвил.
Какво? Разбира се, че не успях да се подготвя.
Знаете с какво се занимавах снощи заради вас.
Не се оправдавай с мен.
Не съм те карал да идваш.
Шефе, не може така!
Станала си полицейско куче ли?
Бях притеснена за теб! Какви са тези хапчета?
Държиш се странно. Защо ги криеш?
Какви са?
Ще кажа на татко, ако не си признаеш.
Виагра. - Моля?
Нима е чак толкова стар?
Значи това е журналистът с инстинкт на хищник?
Какво? Засрами чичо си?
Болница "Хансо", неврология.
Д-р Хан? В момента го няма.
Отиде на църква. На Коледната служба.
Откога ходиш на църква на Коледа?
Научи ме да се моля.
Никога не съм бил религиозен.
Но днес много искам да се помоля.
Как се прави? Първо Света богородица?
Кучи син!
Мисля, че ще се побъркам, ако най-малкото не дойда на църква.
Знаеш ли какво се случи, докато спеше?
С мен разговаря мъртвец.
Чонг У работи заедно с мен в болницата!
Представяш ли си, как се изплаших, когато срещнах призрак?
Той е жив. Той говори с мен.
Разбираш ли какво си направил?
Само бог може да разрешава въпроси за живота и смъртта.
Молих се тук цяла вечер, но отговори не съм получил. Няма такива.
Разбира се, че няма. Не се молиш на правилното място.
Какво? - Получих пръчиците на Хималаите.
Свързани са с индуизма, затова трябва да се молиш в индуистки храм.
Исус няма да ти помогне. - Да не си се побъркал?
Нима ти е смешно?
Как може да се шегуваш тук? Ти човек ли си?
Човек съм, след като припаднах. - Какво?
Припаднах в безсъзнание не от болестта, а от шока.
Ти наистина ли не знаеше, че Мин Йонг е била нейна дъщеря?
Не знаех. - Как може да не знаеш?
Обикновено хората не си сменят имената и то 2 пъти.
Никога не ми е казвала, че баща й е втори.
За щастие, живота й не се е променил много.
Само това, че вторият й баща сега е лекар, не адвокат.
Ако животът й се беше променил много, характерът й също щеше.
За щастие, тя си е все така лекомислена.
Продължава да е все толкова умна.
Брат ми най-после е със своята любима.
Въпреки че остави мама и мен сами.
Той все още не е много добър син, нито добър брат.
Но предполагам сега е добър съпруг и баща.
Вчера помислих, че е станало чудо.
Че това е Коледен подарък от Бог.
Нали има смисъл? След като стана на Коледа.
Но не е бил подарък.
Също не е и проклятие.
Какво е тогава?
Наистина.
Какво е?
Уплаших Чонг У със странното си поведение.
Обядвах с него. А после крещях, все едно виждам призрак.
Какво е станало? Защо вие… - Не!
Не нищо! Объркал съм кабинетите.
Какво ви е?
Ще се видим после. По-късно ще говорим.
Сега наистина съм зает. - Д-р Хан!
Сигурно си е помислил, че съм се побъркал.
Сега какво да му кажа, когато го видя?
Не знам.
Брат ми отива на почивка, нали? - Да, в чужбина.
Разбрах, че заминава утре.
Това е добре.
Още не съм готов да го видя.
Или и аз ще се разкрещя от радост… или от страх, както теб.
Какво ще си помисли брат ми тогава?
Сега какво мислиш да правиш?
Странно е, нали?
Брат ми не е умрял на Хималаите.
Не съм ходил в Непал да вземам нещата му.
Но ароматните пръчки са още в мен.
Също и плочата, която взех от миналото.
На нас са ни останали старите спомени.
И пръчките не са изчезнали.
Каква е загадката?
Днес няма да спиш у дома си?
Докога ще си там?
Тогава и утре няма да те видя?
Д-р Хан дойде. Пак ще ти се обадя.
Началник на хирургията Пак Чонг У.
Какво правите в кабинета на главния?
Какво, защо? - А, да…
Имаше ли проблеми вчера след операцията на И Хан Су?
Никакви.
Всеки би се страхувал, ако е направил грешка.
Нямаше грешка.
Помниш ли… Не те ли заведох през лятото на сляпа среща?
Направих го, нали?
Защо ме питате, щом като знаете? Да.
Срещате ли се още? - Какво?
Какво говорите, д-р Хан…
А казвахте, че няма да ни се бъркате.
Че после няма да се интересувате, защото е против принципите ви.
Срещате ли се или не? - Тайна.
Да или не?
Срещам се с нея. Защо?
Нима не трябва?
Лято 2012 г.
Мин Йонг!
Здравейте! Извинявайте, че закъснях.
Нищо. Седни.
Запознайте се. Това е колегата ми, Канг Со Джун.
Пак Мин Йонг, репортер в CBM.
Здравейте! Много неща съм чувал за вас.
Здравейте.
Вече всичко съм казвал и на двама ви, няма какво да добавя.
Трябва да вървя на заседание. Вие си хапнете и си говорете.
Тръгвате ли вече? - Трябва да вървя.
Дали ще се срещате или биете, това вече не е моя работа.
Моят принцип е да не се бъркам след това.
Разбра ли? - Да.
Харесвам принципа ви и мъжката ви постъпка.
Успех, момче! - Благодаря.
Тръгвам си.
Почакайте.
Ще се видите ли с чичо Сон У? - Да.
Защо?
Не казвайте на чичо ми. Напоследък постоянно ме наказва.
Не искам да си имам проблеми заради срещата ми с момче.
Добре!
Късмет, той е добро момче. Въпреки че понякога е досаден.
Добре.
Проклет да съм!
Вие все още се срещате ли?
Можеш ли да скъсаш с нея? - Какво?
Искате да се разделя с нея ли? Или не съм ви чул добре?
Върви. - Какво?
Не искам да те виждам. Защо въобще те запознах с нея?
Аз съм такъв идиот.
Д-р Хан, моля ви, обяснете ми какво се е случило.
Аз ще… - Млъкни и ме остави!
Остави ме, не мога да те гледам.
Какво е това, Боже мой?
Мин Йонг
По-рано се прибираш!
Обадих ти се, но ти не отговори. Дойдох без предупреждение.
Как влезе?
Видях паролата като я вписваше последния път. 5935, нали?
Наложи ми се да я ползвам, след като не си вдигаш телефона.
Навън беше студено. Обадих се на мама и тя ми се скара.
Не й хареса, че съм те оставила болен.
Тя каза да живея тук, докато не си дойдат.
Затова ще остана до края на седмицата.
Иначе мама ще ме убие.
Измий се и слез. Гладна съм.
Ало. - Сон У?
Ало.
Сон У.
Братко? - Да. Как се чувстваш?
Мин Йонг ни се обади и каза, че си болен. Жалко, че съм далеч.
Разбрах, че Йонг Хун те е прегледал. Наистина ли е само изтощение?
Ела при мен следващата седмица. Ще направим изследвания.
Сон У.
Чуваш ли ме?
Да.
Сон У ли е?
Не отиваш ли твърде далеч? Притеснен съм от атаките ти към Че.
Имаш ли достатъчно сили за това?
Как мислиш? Допада ли ти?
Разбира се, че ми допада, но се тревожа за теб.
Това е добре.
Стига ми, че ти харесва. Аз съм добре.
Дечко…
Мин Йонг там ли е?
Каза, че ще остане с теб, защото се тревожи.
Майка й я насърчи да остане. Все пак ти е фенка.
Карай я да ти приготвя каквото искаш. Готви много добре.
Добре.
Мамо, първо искам сладолед.
Изяде вече 2. Не може!
Мамо, трябва да отида до тоалетна.
Нали ходихме. Само си измих ръцете.
Мамо, купи ми сладолед.
Скъпи, иска да отиде до тоалетната. Скъпи!
Какво ти става от вчера насам? - Какво?
Не направи резервация. И да хапнеш с нас ли не искаш?
Тестваш търпението ми ли? Наистина се изчерпа!
Почакай, трябва да изляза за малко.
Къде отиваш? Детето искаше да отиде до тоалетната!
Татко!
Ало. - Ей! Нима не трябва да го промениш?
Кое?
Ако миналото е паралелно със сегашното време,
Чонг У и тази жена още не са се оженили.
Все още можеш да се намесиш.
Какво правиш още тук?
Върви си. - Няма да си тръгна.
Играеш ли си с мен?
Върви си ти казвам. - Няма.
Никога няма да си тръгна.
В смисъл?
Те ще се оженят година след смъртта на баща ти.
Трябва да направиш така, че те да се разделят дотогава.
Да ги разделя?
Колкото и да го мислих, това е изпитание за теб.
Трябва да използваш пръчиците внимателно.
Не може да променяш живота на другите както искаш.
Трябва да запазиш собствения си и да си благодарен.
Това е забранен плод. Разбираш ли? Не е дар, а проклятие.
Трябваше да са разделени. Такава е съдбата им.
Но ти я промени. - И брат ми е жив.
Тази жена… Не…
Благодарение на снаха ми, брат ми много е работил.
Не е скитал по света. И не загина на Хималаите.
Има си любима и дъщеря. И искаш да променя това?
Да, брат ти е жив. Чонг У сега има хубав живот.
А ти? - Важното е, че брат ми е жив.
Не знам индуистки бог или Исус ми е изпратил тези пръчки,
но това е подарък.
Не е прекалено мрачно, за да го смятаме за проклятие.
Нали не е проблем, че го пуснах? Намерих тази плоча горе.
Вечерята не е много хубава, реших да компенсирам с музика.
Както виждаш, храната не е толкова много.
Честно казано, продуктите са от хладилника на мама.
Супата е аламинут от пакетче, оризът е от оризоварката.
Не очаквай прекалено много.
Мислиш, че съм се надявал на повече ли?
Всъщност, не ти ли се струва странно?
Защо плочата изглежда нова? Все пак е от 1992 г.
Не знам. - Също като нова е.
Кажи ми честно, наистина ли вземаш виагра?
Така ли е? Разочарована съм, ако е така.
Теб не трябва да те засяга какво вземам.
Аз съм твоя фенка! Не разрушавай фантазиите ми!
Тогава фантазиите ти са разрушени.
Припаднах в безсъзнание от предозиране с виагра.
Беше Бъдни вечер и исках да си наема момиче.
Затова ме беше срам да отида в болница. Не можех да ти кажа.
Така че знай, всички мъже са еднакви.
Отърви се от фантазиите си. Нямам нужда от фенове.
Успокои ме.
Какво? - Вчера се държеше много странно.
Изплаших се, че си сериозно болен. Сега си на себе си. Пак си Пак Сон У.
Мислиш, че отново се шегувам?
Не се шегувам. - Голяма фенка съм ти.
Това не е достатъчно, за да си променя мнението.
Всъщност, бил ли си в Непал?
Не. - Отиди, ако имаш възможност.
Наистина е чудесно място.
Така ли? - Да.
В Катманду не е толкова хубаво, както в Покхара. Времето е по-хубаво.
Също така има и огромно езеро.
Толкова красиво синее на фона на заснежените хълмове.
И Мачапучаре! Наистина си струва да се отиде до него.
Мачапучаре!
Това място е неописуемо. По-добре сам да го видиш.
Опитай се да отидеш. Знаеш ли какво съм решила?
Искам да отида в Покхара на медения си месец.
Няма да е лесно, но ще е незабравимо.
Ще е уникално. Едва ли някой ще отиде на Хималаите на меден месец.
Нали?
Подходяща ли е за меден месец? - Меден месец?
Въпреки че ми е писнало от Хималаите, нямам друг избор.
За сметка на това, ще е запомнящо.
Едва ли някой идва на Хималаите на меден месец.
Там залезите са най-хубави.
Толкова е романтично да ги наблюдаваш.
Ние сме на меден месец.
Какво ти е?
Проклятие!
Какво има? Храната не ти харесва?
На нас са ни останали старите спомени.
И пръчките не са изчезнали.
Каква е загадката? - Как е възможно?
Въпросът ти е безсмислен.
Нима има нещо реално от случилото се през последните дни?
Тук е загадката.
Предметите трябваше да изчезнат, а миналите спомени да се изтрият.
Но те не изчезват.
Ще мога ли да живея с двойни спомени?
Дори и ако оздравея.
Как да живея, като ми липсва алтернативния живот?
Превод: eti_sa Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2013